HUSET BATIATUS HAR FALLIT.
I VECKOR HAR SPARTACUS OCH GLADIATORERNA TERRORISERAT CAPUA.
SEPPIUS, EN UNG ADELSMAN, HAR SKICKAT SINA LEGOSOLDATER FÖR ATT DÖDA DEM...
Han är nog död.
Agron!
Samla ihop utrustning. Snabbt. Ta allting av värde.
Spartacus. Ska du skära av kuken och lämna den i solen?
Nej. Jag skickar ett meddelande...
...till en gammal vän.
Svensk text: SSG - SweSUB Group Incubator, FRiEND och Simontax
www.SweSUB.nu - Vi är tillbaka!
Pompejus var en dåre som angrep Sertorius utan understöd.
När lät Pompejus förnuftet stå i vägen för handling?
Han är äldre men är fortfarande en slaktare i tonåren.
När ungdomen falnar kan mognaden ta fart.
Rom kommer att förlora hela Hispania...
-...om Pompejus män inte strandar. - Vem ska leda en sån styrka?
- En nyutbildad pretor, kanske? - Jag tjänar republiken, Marcus.
Vi går ut i krig mot dess fiender om det beordras.
En praetor vars sköna mantel ännu inte rynkats-
-och ändå talar han om krig och lager. - Jag talar bara om viktiga saker.
Vi behöver inte gå på utländsk mark för att hitta dem. Eller hur, Varinius?
Inte så länge Spartacus och hans män går fria.
Han är inte mitt bekymmer längre.
Mer av unge Seppius män slaktades på vägen utanför Capua.
Han sa att en av de döda hade ditt namn inristat på sitt bröst.
- Ett olyckligt tjuder. - Som snabbt ska dödas.
Cossutius väntar mig.
Be din dotter om ursäkt, att jag inte kunde stanna och beskåda henne.
En besvikelse som kanske innebär ett framtida besök.
Låt oss dela måltid...
Konsulerna ska presentera ett förslag som skickar dig till Capua på en gång.
Det här är ett enkelt uppror, Albinius. Oförtjänt av en pretors uppmärksamhet!
Du tog hit thrakerna, Gaius.
Du gav stöd till idioten Batiatus strax innan hans hus blev en massaker.
En massaker min dotter knappt undkom!
Varinius stödjer Seppius. Ställer han Spartacus inför rättvisan...
...kommer den segern att användas för att skämma ut dig.
Ta hand om det här...
...annars kommer du inte längre upp i senaten.
Sänk inte svärdet!
Ytterligare åtta romare! Skickade till döden!
Peirastes!
Byt ut trä mot stål för dem som är redo.
Vitus! Pyrrhus! Lysandros!
Dela upp de här mellan er. Förbered resten för en demonstration.
Vi behöver mat, Spartacus. Inte mer vapen.
Svärd och mynt var allt de hade.
- Crixus män har det bättre. - Rhaskos.
- Var är Crixus? - Han letar efter Marcellus, den jäveln.
Dina män har gjort bra ifrån sig. Se till att alla får lika mycket.
- Helvete! - Ni har mer än tillräckligt!
Vi riskerade våra liv för det. Vad har de gjort för att förtjäna det?!
Dela upp det ni har! Jag tänker inte be dig igen.
Jävla galler.
Rhaskos är en självisk dåre. Han lyder bara sina egna begär.
Ingen kommer att gå hungrig ikväll. Det är allt som spelar nån roll.
- Och imorgon? - Kommer vi att döda fler romare.
Jag ser gärna att alla dödas...
...men inte på bekostnad av ditt liv.
Det har visat sig svårt att döda mig.
Ingen är din jämlike.
Det hade varit bra om de mindre skickliga rör sig mot bergen i öst.
Det är gott om villebråd där. Och romarna är få.
- Det skulle vara klokt. - Varför stannar vi då?
Varför är vi kvar så nära Capua och hotet...
Spartacus!
Ville du beordra mina män?
Nej.
Bara påminna dem om vad som är rätt.
Du hade gjort samma sak om du varit närvarande.
- Jag ska tala med dem. - De lyssnar hellre på dig.
Var du i staden igen? Du riskerar att bli upptäckt.
Det var bara Marcellus som såg mig och han kommer inte att yppa ett ord.
- Sa han nåt innan han dog? - Ett namn... Trebius.
- Slavhandlaren? - Kommer han berätta var hon är?
Marcellus uppgav att han sålde Naevia.
- Var hittar vi honom? - Han är ofta i Capua för att handla.
- Och blöta kuken på Arminius bordell. - Det är goda nyheter.
Ingenting är säkert förrän Naevia är tillbaka i mina armar.
Jag ska tala med mina män.
Crixus?
Har du sett till Doctore?
Gladiatorskolan var allt för honom. Att blicka på dem som förstörde den...
...skulle bara göra det värre.
Du slåss som en kvinna! Döda honom!
- En usel uppvisning. - Ursäkta, magistraten.
- Det var de bästa vi kunde ordna fram. - Publiken kräver nåt extraordinärt.
De måste avledas för att inte staden ska råka i panik.
Gladiatorer och spel. Medan Spartacus och hans män går fria.
Din bror tar hand om det, Seppia.
Skönt att höra. För de åtta av hans män som slaktades imorse.
Åtta?
Ursäkta mig. Viktiga affärer drog ut på tiden...
Är det sant, Seppius? Har Spartacus dödat ytterligare åtta?
Inget av vikt. Spartacus kommer snart att fångas.
Och vår älskade kusin Sextus hämnad.
Eller ska du gå samma öde till mötes, och lämna mig olyckligt ensam.
Vad skulle jag vara för bror om jag övergav dig?
En usel uppvisning.
- Jag har ingenting av värde. - Vi vill bara har råd.
- Jag har inga sådana heller. - Arbetade inte du för Batiatus?
- Du misstar dig. - Nej, han hette Oenomaus.
Tur att du inte är han. Han har trotsat sin dominus.
En stor belöning är utfäst för honom.
Belöningen för Spartacus är ännu högre.
Om han avslöjades...
...skulle du kunna fortsätta att inte vara den du är.
Som sagt, jag har inget av värde.
Då blir det en mindre belöning.
Jag ber om ursäkt...!
Du är inte Batiatus man.
- Du borde inte vara ute. - Jag ville se månen.
Janus älskar att titta på den.
Varro lyfte upp honom på axlarna, och han sträckte ut sina händer-
-och försökte att rycka den från himlen. - En vacker dag kanske han gör det.
Men inte på sin fars axlar.
Janus är för liten för att minnas.
Jag tror inte att han minns mig.
Du är hans mor. Tid och rum spelar ingen roll.
Allting kommer att brisera när han får syn på dig.
Jag har inte drömt om nåt annat sen vi skildes åt.
Mira talar om bergen i öster.
Jag funderar på att skicka män på jakt.
Din bror ser väl till Janus i närheten, eller hur?
- Månen är närmre. - Jag ska göra avståndet kortare.
Tror du inte jag längtat efter det?
Att vara långt borta från det här?
Jag är lika mycket rymling som ni.
Vilket liv skulle jag kunna erbjuda min son?
Ingen... Inom republiken.
Här är alla mynt jag tagit från romarna sen vi rymde.
Tillräckligt för dig och din son att köpa en resa-
-långt bort härifrån. Varros sista ord handlade om dig och Janus...
...att jag skulle ta hand om er.
Han hade inte behövt säga nåt.
Hälsa Crescentia att jag måste flytta fram våra måltider till senare i veckan.
Och svara på Varus önskan om vår närvaro vid hans firande.
Vi kommer inte närvara.
Jag vet att du inte bryr dig om honom, men han har goda kontakter.
- Vi måste närvara. - Din far vill nåt annat.
Han skickar mig till Capua... för att ta itu med Spartacus.
- Jag ska prata med honom. - Han vill att jag far.
Du är en pretor, Gaius. Jaga slavar är under din värdighet.
Det måste trots allt göras.
Men jag lovar att vi återvänder innan vårt barn kommer till världen.
Vi?
- Du ska självklart följa med mig. - Det ska jag inte.
Ut.
Huset Batiatus beskyddar mig endast om jag tiger om dina blodbesudlade händer.
- Det som hände Licinia var en olycka. - Hon var Marcus Crassus kusin!
Hon var en jävla slyna!
Alla som visste om gärningen... är döda.
Vi lämnar det bakom oss.
Det tänker jag göra.
Förbered dig nu. Vi ska till Capua.
Och slutet på Spartacus-förbannelsen.
Tror du på Marcellus ord, frambräkta med ett svärd mot halsen?
Crixus rör sig mot Arminius och hans horställe. Jag vill vara vid hans sida.
Så vi följer den jävla gallern nu?
Jag svor på att hjälpa till. Det gjorde inte du.
Jag tar inte illa upp om du stannar.
Jag följer med dig.
Du hade mig med hororna.
Undvik onödiga risker...
...och provocerande ord mot gallerna.
Peirastes leder jakten på villebråd.
Han för dig säkert till din son som du varit borta från för länge.
Se din pojke bli man.
Som jag en dag kan välkomna som en bror.
Jag ska berätta om dig för Janus.
Om mannen som älskade sin far högt över alla andra.
- Ska hon gå? - Alldeles för sent.
Som mycket annat den här kvällen.
- Det här är inte din strid, Spartacus. - Jag gav mitt ord.
Blod och ära. Det tilltalar fortfarande en man.
Låt oss då klyva mörkret... med romarnas skrik.
Gå!
Trebius!
Var är Trebius?
Var!
Bort från golvet! Bort från golvhelvetet, slyna!
Trebius.
Jag vill samtala.
Det vill inte jag.
Nej!
- Din man? - Flera vakter!
- Vi behöver... - Trebius. Din jävla fitta!
Agron...
Det är romarskiten som sålde oss till Batiatus. Hans fel att min bror är död!
- Han känner till var Naevia är. - Vi tar honom och går.
Han överlever inte.
- Jag behöver en stund med honom. - Då ska du få det.
Han får vad han förtjänar. Det är det enda viktiga.
Du skötte försäljningen av en kvinna från huset Batiatus.
Mörkhyad, Dominas märke på baksidan av axeln.
Var är hon?
Dra åt helvete. Jag är redan död.
Du lever fortfarande.
Tala, och få ett snabbt slut.
Söderut?
Det finns hus och gårdar långt från stan.
- Och Naevia såldes till en av dem? - Nej, given från Dominus till Dominus.
En gåva från Batiatus, för stöd till sin kampanj att bli edil.
Platserna du pratar om. Hur tungt bevakade är de?
- Spelar ingen roll om gudarna vaktar. - Hur många gårdar finns det söderut?
Hur stor utspridning? Hur vet du om Naevia finns där?
Bara några få ägs av betydelsefulla män. Kukar Batiatus hade sugit för framgång.
Det är för synligt.
Vi måste vara försiktiga.
Du föreslår försiktighet?
- Stormen befaller brisen att lugna sig. - Vad hjälper det Naevia om du dör-
-ifall vi inte tänker efter först? - Hon har varit ifrån mig för länge.
Jag har inte tid att sitta och fundera.
- Det har ingen av oss nu. - Vad vill du att vi gör?
Med sitt sista andetag svamlade Trebius om Rom-
-och all död som vällt ut därifrån att skölja bort oss i floder av blod.
- Soldater? - Kommer med solen.
Vem leder dem?
Staden är panikslagen.
Mängder slaktades i anfallet mot Arminius.
Få männen mätta och utvilade.
Trupper ska genomsöka landsbygden under natten.
Ska ske, pretor. - Lämna ledet.
Hämta proviant.
Har du tillräckligt med män för det här?
Du verkar inte ha tillräckligt med män.
De möter bara slavar, inte "Hannibal vid portarna."
De är gladiatorer. Ledda av Spartacus, dråparen av Skuggan av...
Var är magistraten? Jag vill diskutera med en inflytelserik.
Han har förhinder på grund av senaste kvällens...
Han ber om ursäkt. Seppius är angelägen att lyssna.
Han har pretor Varinius öra. Jag vill inte diskutera med honom.
Jag meddelar folket och lättar deras sinnen.
- I morgon på torget när solen går upp. - Vad ska du säga?
- Utför åtgärderna. - Ja, pretor.
Varför har jag förts hit?
Gaius, varför har jag förts hit? Till det här huset?
Bergstoppen har utmärkta fördelar framför den omgivande terrängen.
- Skolan nedanför härbärgerar mina män. - Använd den till det då.
Jag beger mig till min fars hus.
Du stannar vid min sida.
Gör i ordning huset nu.
Det här är vårt hem nu, Ilithyia.
Tills Spartacus besegras.
Jag vill att allt i det här jävla huset slängs utför klippan.
Vi ska köpa ny inredning för mycket pengar.
Om min man vill ha mig här, betalar han säkert för komforten.
Tvätta bort allt blod.
Det stinker av Batiatus och hans bleka slyna.
- Sätt igång! - Ja, Domina.
- Vad har hänt? - Inte ens gudarna kan veta om min fru.
Har du tappat förståndet?
Prata.
Ni skulle ha meddelat att ni kom...
Vi hade förberett en fest.
- Lucretia. - Ser du den? Ser du?
Naevia! Vin till våra ärade gäster.
- Döda den. Döda den! - Pretor!
Är det Batiatus fru?
- En skugga av densamma. - Och ändå lever hon.
Att överleva en sån massaker... En välsignelse från gudarna.
- En som lugnar staden om det stämmer. - Naevia!
Ursäkta.
Jag vet inte vart hon har gått.
- Varför väntar du? - Hon kan bli en kraftfull symbol.
Staden får hopp om en kvinna överlever Spartacus och hans män. Mod att möta dem.
Det påskyndar din återkomst till Rom.
Gaius. Du får inte låta henne leva.
Bada och vårda henne. Och undersök vad hon kommer ihåg.
- Den romerska armén? - Vi är alla döda!
- Visa lite stake! - Det här ville vi aldrig.
- Ni gladiatorer får oss dödade! - Din lilla jävel!
Agron!
Vi visste att den här dagen skulle komma.
Några har fruktat den.
Andra har längtat efter den.
Några få har förstått den djupare betydelsen.
Att den här stunden...
...alltid har varit ödesbestämd.
Jag gav ett löfte... till er alla, när huset Batiatus föll.
- Att vi skulle få se Rom darra. - Ni är de som ska skälva.
Jag har sett Glaber och hans män komma till staden.
Tillräckligt många för att döda er.
Anslut dig till oss då, och jämna ut oddsen.
Mercato har kungjort att Glaber ska tala på torget i gryningen.
Det vore klokt att låta sig avledas av detta och glömma sådana tankar.
Doctore...
- Det är inte längre min titel. - Vart tar du vägen?
Det finns bara en plats för ett djur utan ära.
- Han är förlorad för oss. - Hur många fler vill du ha med dig?
Förena dig med oss. Vi kan gå söderut medan Glaber smeker sin pung och talar.
Han är orsaken till varför jag är här, och till att min hustru är borta.
Du predikar alltid om försiktighet. Låt nu rådet gälla dig själv.
- Vi är redo. - Husslavar som låtsas vara män?
De är inte gladiatorer. De är inte en armé hur mycket du än vill det.
Sov på det, Spartacus. Men när solen går upp vill jag se förnuftet gry.
Vatten. Hur fick vi det trots torkan?
Torkan är sedan länge förbi.
Minns du inte dess slut?
Det spelar ingen roll.
Kom, jag vill ha er torr och anständigt klädd.
- Ditt sår. - Sår?
Hur fick du det?
Lämna oss.
Det måste ha varit förfärligt. Fångad mellan dessa väggar.
Dina vilddjur som löper amok.
Alla trodde du var död... krossad mot klipporna.
Med bitar av ben och kött som enda kvarlämning.
Hur överlevde du alldeles ensam?
Lucretia...
Vi är vänner, eller hur?
De allra bästa.
Och du har så många. Aemilia. Caecilia.
Licinia.
Kusin till Marcus Crassus.
Det vore en stor ära att bli sedd med henne. Vill du presentera oss?
Vi ser till att få dig påklädd.
Ilithyia.
Varför berättade du inte?
Du är med barn!
Quintus och jag har försökt så länge.
Det här är ett tecken. Ett tecken från gudarna.
Livet blommar i huset Batiatus.
Därför är vi fortfarande i Capua.
Därför sände du bort Aurelia.
Du hoppades de skulle sända Glaber.
Nej.
Jag bad för det.
Och vad ber du för nu? Till gudarna du inte tror på?
Skulle din fru ha velat detta?
- Att se sin make förintas? - Det är många ting hon inte hade velat.
Men ändå finns de där.
Följ Crixus söderut.
Låt inte din hämnd kräva så många du har frälst från slaveri.
Inget annat liv skall förloras på grund av mina begär.
Vi ska finna Naevia och flytta långt utom räckhåll för Rom.
Långt bort från namnet Spartacus som de brännmärkt dig med.
Låt oss vända tankarna från en osäker framtid och famna den flyktiga stunden.
Stå upp! Bered er för handling.
- Var redo när befallning ges. - Du skäller som en dominus.
Får står stilla om de inte sporras av smällande käftar.
- Upp med dig! - Sporrar valpens gap på samma sätt?
- Låt oss jämföra tänder och få svaret. - Sluta gräla.
Jag är för Spartacus och hans planer.
Igår kväll manade de till försiktighet och till förening med er i söder.
Och i morgonljuset?
Han var borta när jag vaknade.
Det finns ingen anledning till oro! Situationen är väl under kontroll.
Arminius då?! Är det kontroll?!
Nej.
Det var en grym handling, utförd av djur som inte visste bättre.
Samma vilddjur förödde huset Batiatus.
Många gick till spillo den natten. Högvälborna kvinnor.
Män av ära och ställning. Min egen kusin Sextus-
-er älskade magistrat är bland de döda.
- Han talar sanning! - För slaktare som åtrår blod och död.
De ska få se det återgäldat på samma sätt.
- Men Spartacus leder dem! - Även Theokoles föll för honom!
- Han för med sig regn! - Spartacus är bara en man!
Och inte alla faller vid hans beröring.
Hustrun till Quintus Lentulus Batiatus-
-motstod det skoningslösa angreppet från Spartacus och hans hundar!
Och tack vare gudarnas ynnest... lever hon än.
- Ett mirakel! - Prisade vare gudarna!
Det är en gudagåva!
- Du hamnar i skuggan. - Hon är budbäraren-
-bortryckt från livet efter detta för att lämna ett budskap!
Att Spartacus aldrig skall triumfera över invånarna i Capua.
- Han kommer... - Lugna dig.
Men likväl förlänar oss gudarna flera tecken på-
-att Spartacus slut är nära förestående!
- Gör slut på henne! - Skär upp fittan!
Mina män kom på en hop av Batiatus slavar som ville ont i bergen i öster.
Bara den här återstår vid liv.
lnnan hon dukar under för sina sår, ska jag tvinga henne att tala.
Med sitt sista andetag ska hon berätta var Spartacus gömmer sig med sina män.
Och de skall slås från denna dödliga värld-
-av Gaius Claudius Glaber!
- Så han kråmar sig. - Jag gillar honom.
Omringa honom!
Grip honom!
Spartacus!
Grip honom!
Ta Aurelia och spring!
Ta honom!
- Du kan inte vinna det här! - Nej!
Stanna och se hämnden nekas dig för evigt!
Du är inte bättre än Rhaskos och de förbannade gallerna.
Alla drivs bara av sina begär. Är någon av oss värd nåt för dig?
- Ni är skälet till att jag gick ensam. - Klen tröst om du dött för Glabers män.
- Agron skulle ha fört er söderut. - Vi behöver en ledare.
Inte en arg pojke som inte kan pissa utan att stänka ner alla omkring.
Vad vill du jag ska göra? Vika från mannen som dömde min fru till slaveri?
Låta honom leva som tog allt ifrån mig?
Ditt hjärta slår fortfarande.
Lägg ditt öra mot mitt bröst och du ska finna det utan ljud.
Och likväl är du inte död.
På grund av dig. Vet att jag är dig tacksam.
Jag kom inte för att hjälpa dig. Jag kom för att stoppa dig.
Skulle du ställa dig mellan Glaber och det han förtjänar?
Som du skulle ställa dig mellan Naevia och mig.
Vad tror du skulle bli följden av att döda en jävla pretor?
Senaten skulle gadda sig samman och spy ut eld och hämnd.
De skulle inte skicka några få män som med Glaber utan tusen.
En hel armé. Vilket vi aldrig kommer att bli.
Aurelia ropar på dig.
- Spartacus... - Jag är här.
- Lova...mig... - Vad som helst.
Lova att hålla dig borta från min son.
Han får inte dö i ditt kölvatten...
...som hans far och mor...
Glaber och hans män skall få betala med blod.
- Hämta svärden. - Nej.
Vi beger oss söderut. För att finna Naevia.
Låt Crixus och de andra jaga förlorat hopp.
- Spartacus... - Beslutet är fattat.
Vi måste stå enade...
...eller falla söndrade.
En mödosamt lärd läxa.
Bojorna skall slås från varje slav vi möter på vår väg.
Vi ska se vårt antal växa.
Och när det blivit en legion ska vi möta Glaber-
-och Roms horder igen. Och gudarna ska begråta deras lidande.
Svensk text: SSG - SweSUB Group Incubator, FRiEND och Simontax
www.SweSUB.nu - Vi är tillbaka!